Ennek lényege, hogy egy U vagy C alakú keményre edzett acéldarabbal, és kovakővel szikrát csiholunk, majd ezt a szikrát felfogjuk valamilyen anyaggal, ami izzásba jön a forró szikrától.
Ezt az izzást továbbadva, valamilyen éleszték már lángra lobbantható.
Az anyag amivel a lepattanó szikrát felfogjuk, lehet elszenesített len, elszenesített pamut, illetve elszenesített taplógomba. Ezek szálas szerkezetüknél fogva, képesek megtartani a parányi, acélból lepattanó szikrát, és ezáltal beizzanak. Az izzás addig tart, amíg tart az anyag, vagyis el nem hamvad, vagy levegőt kap. Fújással, széláramlattal lehet segíteni ennek a kis parázsnak a terjedését.
Ezt a parányi izzást át lehet vinni hamulúgban, vagy salétromban kifőzött taplógombára, amit élesztékbe csomagolva, gyakori fújások közepette lángra lobbanthatunk.
Az éleszték lehet száraz fűcsomó, szalma, nagyon apró forgács, (bár ezt nekem még nem sikerült lángra lobbantani) (*szerk.: De igen, azóta már sikerült, csak legyen jó vékony és sok.
![mosoly :)](./images/smilies/icon_e_smile.gif)
valamint papír.
Ha megfelelően helyezzük a kis izzó tapló darabkát az összegyűrt papírba, akkor aránylag hamar be lehet gyújtani azt.
Kovakő gyanánt, gyakorlatilag eltört, éles széllel rendelkező sóderkavics is megfelelő, de ki kell próbálni.
Használt anyagok előkészítése:
Szenesített len, vagy pamut.(ezzel fogjuk fel a szikrát)
Egy kisméretű, zárható tetejű fedeles dobozt vegyünk. (Légpuskagolyó doboza kitűnő!)
Fúrjunk a tetején egy kisméretű szeggel lyukat, később ezen fog eltávozni a szenesítés során keletkező gőz és gáz.
A dobozba tegyünk lazán pamut vagy len szenesítendő anyagot, majd zárjuk le, és tegyük tűzbe a dobozt.
A lyukon hamarosan gőz, később füst jelenik meg ami nemsokára meggyullad, ez természetes jelenség. Miután a láng kialudt a doboz tetején, és már füst sem jön a dobozból, kivehetjük a tűzből várjuk meg míg kihűl, a lyukat lehetőség szerint elzárva a levegőtől. Például az is megoldás, ha lyukkal lefele tesszük a földre.
Fontos hogy ne nyissuk ki azonnal, mert elhamvadhat a szenesített anyagunk. A kihűlt dobozt kinyitva, a szenesített anyagunk használatra kész, óvjuk nedvességtől párától.
Főzött tapló. (erre visszük rá az izzó lenről az izzást.)
Ha a taplógombát fahamus vízben kifőzzük, akkor sokkal intenzívebben, és forróbban izzik, mintha nem főznénk ki.
A főzés menete a következő:
A taplógombát, vágjuk fel vékony csíkokra, ügyelve a kezünkre, mert a külső héja nagyon kemény, majdnem fás.
Szerezzünk lehetőleg minél tisztább fahamut. A keményfa hamuja jobb, bár én nem szoktam válogatni.
Szükség van még egy lábosra, amit már később nem szeretnénk használni főzésre. Esetleg nagyméretű konzervdoboz is jó lehet.
A lábasba/ konzervdobozba engedjünk annyi vizet, hogy az összevágott taplógombát ellepje, majd tegyünk bele literenként kb 4-5 evőkanál fahamut. Lehet többet is, nem probléma. Minél töményebb, annál jobb.
Tegyük fel a gombalevesünket
![mosoly :)](./images/smilies/icon_e_smile.gif)
Két óra elteltével vegyük le a tűzről, csöpögtessük le, majd ha már félig száraz, egy darab fával deszkalapon vagy tuskón óvatosan ütögessük szét a tapló rostjait hogy fellazuljon. Ezáltal könnyebb átvenni a szenesített len izzását.
Ha ez megvan, akkor szárítsuk meg, csomagoljuk el hogy nedvesség ne érhesse.
Ezzel a módszerrel kezelt tapló, ha átvesszük az izzást a lenről, addig izzik, amíg el nem hamvad, izzása annál erősebb minél jobban fújjuk, és nem is alszik ki.
Egy kisujjnyi darabbal ebből az anyagból, pedig be lehet gyújtani egy megfelelően előkészített élesztéket.
Főzött nádbuga, vagy buzogány, nádbuzogány.
A nádbuga is alkalmas erre a feladatra, mikor már majdnem teljesen kinyílt, és a kis szálacskái szabadon vannak már.
A szétbolyholódott nádbugát először tiszta vízben főzzük két órát, majd a fent említett hamulúgos vízben szintén kb két órát. (Ha több ideig fő az sem baj.) Hasonló képességekkel rendelkezik mint a főzött tapló, de sokkal könnyebb hozzájutni.
Ellentétben a taplóval, ez az anyag, hamulúgos főzés nélkül nehezen fogja a parazsat, illetve ki is aludhat magától. A hamulúgos kezelés hatására azonban ez megváltozik, és tökéletesen használható tapló helyett.
Figyelem! A hamulúg mérgező lehet, szembe szájba ne kerüljön!